Vad hände?
Han...
...träffade nån annan.
Tråkigt att höra.
–Är du...? –Skild?
Jag tänkte säga "okej".
Javisst.
Ja, jag är nog det.
–Så ni är skilda? –Nästan.
Det är svårt att göra det från Japan. Det innebär en massa blanketter–
–och saker som måste skickas till Texas.
Det känns nästan som en konstig dröm.
Att vara gift och att bo i Tokyo.
Förlåt. Vill du verkligen höra det här?
Jag vill höra det du vill berätta.
–Jag känner mig som en idiot. –Du är ingen idiot.
–Du är impulsiv. –Visst.
Jag är också impulsiv. Tänker du stanna i Kalifornien?
Jag vet inte. Jag vill slippa det här hotellet.
Duschen suger och jag vill bada. Jag badade mycket i Japan.
–Jag älskar att bada. –Ja...
Inga tips i spelet?
–Du måste komma på det själv. –Men det är så svårt.
Det är det tills du kommer på det. Sen är det inte svårt längre.
–Vem var det? –Vem var vad?
–Kvinnan som Tom... –Jaha.
Det är...
Det är det bästa. Jag frågade aldrig.
–Berätta nåt för mig. –Berätta vad?
–Vad som helst. Vad har jag missat? –Vad då?
–Prata bara med mig. –Vet du att Clinton är president?
De älskar honom i Japan. Det är alla ostburgare.
Nåt mer? Cowboys vann Super Bowl. Audrey Hepburn har dött.
River Phoenix också. Galningar försökte spränga World Trade Center.
Man får vara gay i det militära om man inte säger nåt.
–IBM har förlorat fem miljarder. –Har de letat bland soffkuddarna?
Gordon gick igenom en hälsofas och har en massa gymgrejer i huset.
Han har en NordicTrack och nåt som kallas för ButtMaster.
Och jag var med om en grej.
Jag klev ur bilen vid Safeway och såg en kvinna fäkta med armarna.
En bisvärm attackerade henne och stack henne flera gånger.
Hon föll ihop.
Ur ingenstans dök en glassbil upp på parkeringen–
–och den spelade melodin från "Blåsningen".
Killen hoppade ut och utförde hjärt–lung–räddning–
–medan bilen fortsatte spela musiken–
–och den spelade även när ambulansen dök upp.
Jag kunde inte tänka på nåt annat i flera dagar.
De försökte rädda henne och musiken kanske var det sista hon fick höra.
Cameron?
Cam?
Jag fortsätter prata för jag tror att du är kvar.
Är du kvar?
Jag är här.
Hallå?
Hej! Jag kokar bara lite te.
Vill du veta vad du heter på hawaiianska?
–Okej. –Kamelonu.
–Det finns en hemsida som... –La du inte på?
Jag ville berätta mitt hawaiianska namn.
Det är bara Joe. Fast med "I" istället för "J".
–Ioe? –Jag tror att det uttalas "Yo".
–Eller? –Jag tänker inte kalla dig för Yo.
Typisk grej för Kamelonu att säga.
–San Jose är konstigt. –Det är större än San Francisco.
Men det känns mindre. Jag tror att jag ser en vattenpark.
Jag har inte åkt vattenrutschbana sen jag var tolv.
Du kan ha åkt din sista vattenrutschbana.
Jag har tänkt köpa en park och åka rutschbanorna om natten.
–Vill du göra det när du blir stor? –Jag har alltid varit stor.
Då var du enda ungen med manlig haka.
Nej, det fanns en till och vi slogs till döden.
Vad tycker du om Rover?
Rover?
De är smarta, flexibla och har bra gruppdynamik.
–Elliot och Vera verkar hata varann. –Jo, men de är ju gifta.
Då förstår jag.
De kommer att snacka skit om dig på vägen hem om kvällarna.
–Om mig? –Du får ta över Rover.
Du hittade dem och har visat vad du går för i flera månader. Du är redo.
Låt dem inleda utvecklingen och hitta en assistent åt mig.
Du får jobba dubbelt tills vi ha hittat en. Grattis.
–Nu brukar man visa lite entusiasm. –Tack.
Vem vinner i dag?
Haley Clark!
Jag hoppas du har en god anledning till att inte vara i skolan.
–Så han kommer från Philadelphia? –West Philly.
Men mamman blev rädd efter ett bråk på gården–
–så hon skickade honom till L.A. där han har bott sen dess.
Var bråket verkligen så allvarligt att han behövde skickas iväg?
–Det var nog gängrelaterat. –Men han är ingen kunglighet?
"Fresh Prince" är hans namn på gatan.
Tv–program i Japan är knäppa. Det finns en massa tävlingar–
–där de tvingar folk att göra galna saker.
Som att klä ut sig till banan och skickas in till hungriga apor.
De är livrädda och springer omkring–
–medan studiopubliken tittar på och skrattar åt dem.
–Jag var med i tv en gång. –För IBM?
Nej, jag var elva. Thanksgivingparaden.
Jag var pilgrim och hade mammas bruna strumpbyxor–
–och jag höll på att ramla av vagnen. Kan du vänta en stund?
–Hallå? –Hallå.
Jag var också med i tv som liten. "Good Morning Dallas".
–Som problematisk tonåring? –Nej.
Jag vann en skönhetstävling.
Vad sa du?
Ja. "Lilla fröken felfri" 1970.
Mamma anmälde mig till en tävling när pappa dog.
Det skulle distrahera mig eller få oss att komma närmare varandra.
–Och du vann? –Inte den gången.
Men hon fortsatte att anmäla mig. Jag sa att jag hatade det.
–Men hon vägrade lyssna. –Var det så illa?
Åttaåringar som bleker tänderna och blir bedömda efter utseendet? Ja.
–Så du blekte tänderna? –Mamma kunde en massa trick.
Hon använde lim för att hålla baddräkten på plats.
–Och hemorrojdsalva. –Hemorrojdsalva?
Jag brukade gråta före tävlingarna. Jag ville bara åka hem–
–så jag grät och grät och blev svullen i ansiktet.
Mamma fick veta att med hemorrojd– salva runt ögonen så försvann det.
Då kunde jag se normal ut och gå ut på scenen och posera.
En fot fram, en fot bak, hand under bröstkorgen och ett fånigt leende.
Och...sen förlorade jag.
–Tills du vann. –Ja. "Lilla fröken felfri" 1970.
Jag blev av med alla mina fel.
Vänta lite.
Ms Howe? Gavin Greene från Atari försöker ringa er.
Tack.
Finns det nån "Fresh Princess of Bel Air"?
Är det dumt att skolka? Ja, men det är inte det vi pratar om.
Jag vet hur det är att ha ett syskon som tar all uppmärksamhet.
Din farbror Henry var besvärlig och jag flög bara under radarn.
Haley. Du får gärna lätta på trycket men inte på nåt dumt sätt.
Det här är olikt dig. Du är smart och är vår klippa.
–Gumman... –Förlåt!
Det är ingen stor grej. Jag är inte ens arg.
Gumman... Shep, jag är lite upptagen.
Har jag gjort dig ledsen? Var det nåt jag sa?
–Vad är det? –Vi behöver dig.
–Jag kommer snart. –Okej, visst. Vi grejar det.
Det ordnar sig säkert.
Användare kan inte logga in och vår kundtjänst blir nedringd.
Det är inte Tjernobyl än men vi riskerar härdsmälta.
Är folk uppkopplade längre med det fasta priset?
–Många är inloggade hela dagarna. –Kan du vänta på kontoret?
–Många har varit online i ett dygn. –Sparka ut dem, då.
Då måste vi programmera det och få alla att installera mjukvaran.
Vi behöver mer kapacitet. Ring Jon Volpi på MCI.
–Får inte tag i honom. –Ring Alan, Dave eller Bobby, då.
Jag har försökt men får inte tag i nån på MCI.
–Var är Joe? –Han svarar inte i telefonen.
Vi måste fixa det här. AOL hänger över oss.
Får inte kunderna det de behöver så går de till nån annan.
–Vet du hur Excel fungerar? –Ja.
Kan du göra ett kalkylblad av det här?
Det är jätteviktigt.
Det finns mynt i lådan om du vill ha nåt från varuautomaten.
Det är så olikt Haley. Jag trodde att skolan tog fel på Joanie.
Jag vet inte vad det är frågan om.
–Hon brukar inte gråta. –Det var våldsam gråt också.
Som när man inte kan kämpa emot och nästan får kramper.
–Hon kanske har mens. –Nej, jag vet vad mensgråt är.
Ja, du vet säkert vad mensgråt är. Ska jag prata med henne?
Nej, jag tar hand om det.
Lycka till, i alla fall.
Lördag eftermiddag och blankt hav. Det var så otroligt vackert.
Jag tog en liten tupplur och började drömma.
Jag var en stor, flintskallig baby–
–som gled omkring på en sjökos mage.
När jag vaknade så kastade sig båten som en packad åsna.
Stormen kom från ingenstans och jag hade en mörk mur mot kusten.
Jag tänkte att nu var det kört och började få panik.
Jag skickade en nödsignal och då dök de här jepparna nu.
Helt otroligt.
De har en specialtillverkad GPS–mottagare på båten.
–Global Positioning System? –Precis.
Fred och Bill är ingenjörer.
De tjänade pengar åt AMD genom att tillverka dyra saker billigt.
Vi tog ett par öl och började prata.
Varför inte göra nåt av deras idé så att såna som jag kan köpa den?
–Har inte Garmin redan sånt? –De om Magellan har monopol.
Men deras produkter kostar skjortan.
Vi vill sänka priserna genom att dra ned på kostnaderna.
Intressant. Och vilken fascinerande teknik.
Jag ska undersöka saken. Fred. Bill. Trevligt att träffas.
–Det var ett nöje. –Tack.
Vi ses i lobbyn. Okej.
Vi ses om en stund.
Jaha... Då så.
Var uppriktig. Jag vill inte få falska förhoppningar.
Ja... Det är spännande.
Vad är du ute efter, Bos? Vill du verkligen driva nåt nystartat?
Jag är bara ute efter en hittelön.
Jag gillar att sammanföra människor och gillar grabbarna.
Jag är ute efter nåt sånt här och det finns många seglare som jag.
Jag ska undersöka saken. Återigen, vilken teknik.
–Tack för att du tog dig tid. –Visst.
Du, jag och Dianne borde äta middag snart.
Ja, det måste bli av.
Det måste bli av.
Okej... Här är det.
"David mötte dödens skepnad. Ett långt, axelbrett hål i marken."
"Dit man dras medan ansikten ovanför drar sig undan."
"Man försöker nå dem med fastklämda armar när jord täcker ens ansikte."
"Där ligger man för evigt upprätt, blind och stum."
"Med tiden kommer ingen ihåg en och ingen säger ens namn."
"När jordlagren rör sig så töjs fingrarna ut."
"Ens tänder ger en underjordisk grimas som mest liknar krita."
"Jorden snurrar vidare och solen brinner ut."
"Och ett oföränderligt mörker härskar där det en gång fanns stjärnor."
Men historien slutar inte där.
Pojkens farmor ber honom att skjuta duvorna i ladan–
–så han börjar tänka på döden och ifrågasätter sin tro.
Han får ingen tröst utan omges av icke troende.
Som en konspiration han precis har genomskådat.
Han måste skjuta duvorna och dödar allihop.
Sen plockar han upp en duva och tycker att den är vacker.
Och i den stunden beslutar han–
–att ingen Gud skulle ge sån skönhet åt en så värdelös varelse–
–och inte låta honom leva för evigt.
Och hans tro återställs.
–Är det vad du tror? –Jag vet inte.
Jag tror att jag...
Jag hoppas att det finns nåt mer.
Vad är det?
Jag trodde inte att du var nån som behövde nåt mer.
Okej. Vad tror du, då?
Tja... Jag såg ett altare i Japan.
Invånarna river det till grunden vart tjugonde år.
Och sen bygger de upp det exakt likadant igen.
De har gjort det i 1300 år.
Inget i det är ursprungligt, men det ser likadant ut som första gången.
–Vad vackert. –Nej, inte så.
Jag tror inte att de gör det av spirituella skäl.
De gör det för att bevara själva processen.
De gör det, men inget annat spelar nån roll. Det tror jag.
Jag har försökt finna tröst i det på senare tid.
–Och hur har det gått? –Inte så bra. Tack för omtanken.
Förlåt. Det var orättvist.
–Ja, det var det. –Jag är 45 år.
Jag har ingen familj och är ingen källa för spirituell vägledning.
–Handlar det om det? –Vad då?
Du sa att du inte har nån familj. Du vill väl inte ha nån?
–Min pappa dog i våras. –Herregud... Jag beklagar.
Du vet hur det är.
Man börjar grubbla över allt möjligt.
När jag var 15 så ville jag inte skaffa barn, på grund av honom.
Han var så stor och skrämmande.
Du vet väl att du också är det?
Han fick mig att känna mig ynklig. Som om jag vore en nolla.
Jag ville inte riskera att utsätta ett barn för det.
Och sen dog han.
Sen gick jag på begravningen.
Och det var knappt nån annan där.
Då kändes han som den ynkliga. Helt plötsligt.
Och då ville du skaffa familj?
Jag insåg att vi är olika människor. Och...
Att jag kanske hade lyckats bättre.
–Tänker du på att skaffa barn? –Ja.
Jag tog upp det med Tom en dag.
Det var inte ens genomtänkt. Jag bara sa: "Vi skaffar familj."
Dum sak att säga om man inte är redo på att den andre tar det på allvar.
Han sken verkligen upp.
Jag har aldrig sett nån så lycklig.
Så vi började försöka.
Men det gick inte.
Och jag blev lättad.
Jag blev lättad att Moder Natur tog beslutet–
–som jag var för feg för att fatta själv.
Jag insåg att jag gjorde det för att inte göra honom besviken igen.
Förlåt. Jag borde inte ha sagt så.
Vet du vad? Det är himla skönt att få prata med dig.
Ja.
Detsamma.
–Det tar tid att vänja sig. –"Aggek"? Vad är det?
Det låter som smärtsam hicka.
–Det får mig att tänka på slam. –Trip går mig verkligen på nerverna.
Men Elias gillar honom. Han är en stjärna.
Om du ska ta över efter mig–
–så får du vara taktfull med den nya talangen.
Vad tyckte du? Svara ärligt.
Det är ett lovande område men de är för sent ute.
Många satsar redan på GPS och försäljningsmarknaden är svår.
–Men jag kan beställa en analys. –Nej.
John bryr sig inte om GPS. Han vill bara ha nåt att göra.
"Aggek". Ljudet man hör när man kliver på en liten ödla.
Vi kan väl fortsätta prata skit om Trip?
–Vi får återkomma till det. –Jag vill ta tag i det.
Jag föredrar att ta tag i det när vi återkommer till det.
Curtis.
Våra utvecklare tar kundsamtal och vi har redan haft uppsägningar.
–Ring upp när du har ett svar. –Säg att du har pratat med MCI.
–Ja, det där var Barry Schnellham. –Vem fan är Barry Schnellham?
Han är tillfällig chef för företagslösningar och återkoppling.
De drar ut på tiden för att kunna tvinga på oss dyrare bandbredd.
Vad...?
Kundtjänst har stått på näsan igen.
Barry Schnellman... Ring upp dem med en gång–
–och hälsa Schnellman att om inte Jon Volpi ringer upp–
–så åker jag till MCI och slår nyllet i näven på honom!
Han mår bra. CalNect lyckas bra och ISP–sektorn växer hela tiden.
–Men hur mår han? –Jaha...
Jag tror att han mår bra. Han pratar inte så mycket.
–Det låter otäckt. –Han är på väldigt bra humör.
Han var det tills jag berättade om min nya idé.
Föreställ dig hemsidornas hemsida.
Ett register som tar dig vart du än vill ta vägen.
–Som Gula sidorna? –Nej, det är mer än så.
Vänta lite.
Cameron. Din telefon har varit upptagen hela dagen.
–Ja, förlåt. –Har du tid en stund?
Vi måste prata.
Ingen på Atari går vidare utan en perfekt kalibrerad produkt.
Vi har beslutat att skjuta upp lanseringen.
–Hur länge? –På obestämd framtid.
Vi behöver ett pressmeddelande i kväll.
Cameron?
Hej... De tänker...
De tänker skjuta upp mitt spel.
På obestämd framtid.
De vill ha ett pressmeddelande så jag måste lägga på.
Jag kan skriva det. Låt mig hjälpa dig.
Dags att uppmärksamma den överkvalificerade elefanten i rummet.
Vi välkomnar vår nya kollega. Colton Marshall Kisker III.
Vi hade tur som lyckades stjäla dig från Sequoia i fjol som ett fynd.
Skål!
Jag har mycket att säga men vill inte förstöra den goda champagnen.
Jag känner mig hedrad och vördnadsfull.
Och jag är redo. Det är jag.
Jag är redo att maximera mina projekt och kultivera nya satsningar–
–som ger stor avkastning med fler kunder som vill skriva kontrakt.
Så tack ska ni ha.
Det roliga är över. Tillbaka till arbetet.
SparqPlug Serie B har en rapport åt de nyfikna.
Skicka runt målen för PulseMD. Millennium blir en nedskrivning.
–Det får räcka för webbprojekten. –Nej.
Rover har omstrukturerat mjukvaran och fortsätter utvecklingen.
–Och du leder projektet? –Tanya Reese tar över.
Hon har en uppdatering i slutet av dagen.
Bara ett snabbt förslag...
Rover kan omvandla sin algoritm för att föra register över hela webben.
Låga risker och hög avkastning.
Nu är jag petig, men är det verkligen klokt att utveckla fler webbläsare?
Rover utvecklar ingen läsare. De indexerar hela webben.
Kan vi återkomma till att ta tag i ledarskapet?
Var Tanya Reese din assistent fram till i dag?
–Det är alla medvetna om. –Absolut.
Jag försöker bara få en överblick.
Är hon själv utvecklare eller har hon nån erfarenhet av sånt här?
Tanya har jobbat med mig i två år.
Hon har varit med om många satsningar som har skördat framgång.
Det var hon som upptäckte Rover till att börja med.
Jag tänker bara högt här...
Eftersom webben är outforskad, så kanske vi behöver en konsult utifrån?
–Tanya är fullt kapabel att... –Joey Winchester vill nog ta det.
–Michael Hottendorf är ledig. –Cass Reinhardt skulle lyckas bra.
Om det är det Rover behöver så vet jag nån som passar perfekt.
Jag ringer ett samtal och återkommer.
Vi går vidare. QwellX har missat kvartalsmålen.
–Livermore tar 3 % av trafiken. –Det är bara en droppe i havet.
–Det är rena rama busstationen här. –Vad gör du här, Bos?
Jag ville bara titta förbi. Vi hann inte prata på din födelsedagsfest.
–Kom till kontoret. –Du verkar behöva ta en paus.
Gumman? Får vi vara ensamma en stund?
Fröken.
Vilken ung sekreterare du har.
Är inte ISP–branschen busenkel? De har ju eld i baken.
–Vi har lite trassel i dag. –Jag kommer ihåg de dagarna.
Då vet man att man lever. Eller hur, Gordon?
De där blåa killarna var roliga. De trummade...och var blåa.
Du kommer lite olägligt. Kan vi ta ett glas om några dagar?
Jo, du... Gordon.
Jag behöver få låna lite pengar.
Diane och jag tänkte investera i ett bostadsbygge men hon drog sig ur.
Så jag la mina egna pengar på det utan att säga nåt.
Jag satsade hela rasket.
Jag har gjort dåliga investeringar gång efter annan.
Nu har jag vatten över huvudet och en avbetalning om en vecka.
Kan du inte be din fru?
Jag har underhåll och ungarnas studielån som ska betalas.
Jag sålde båten för att klara mig.
Har du sålt båten? Hur mycket ligger du efter?
18 000 för första avbetalningen.
Bos... Varför kommer du till mig?
Jag kan betala igen dem. Jag har en GPS–grej som jag jobbar på.
Och sen så... Jag har en massa grejer på gång.
Jag har det bara lite skralt just nu. Så jag tänkte att du...
Du tänkte att eftersom jag kunde boka Blue Man Group–
–så har jag pengar att vältra mig i.
Bos... Jag skulle ge dig pengarna utan att blinka–
–men du bor med Diane som jobbar med min fru och är rikare än oss båda.
Jag kan inte hamna mitt emellan. Du måste prata med henne.
Det skulle innebära slutet för oss. Vi har det kämpigt hemmavid.
Diane måste vara den rätta för mig.
Jag måste jobba och kan inte...
Okej.
Det handlar inte bara om pengarna.
Du vet inte hur det är att gå i pension. Du är bara 40.
Du har en massa nya grejer på gång. Jag är 65.
Det här får inte bli min sista grej.
Du måste prata med henne, Bos.
Haley!
Kom hit.
Vad är det här?
Jag tog en paus och jobbade på den. Jag ska fortsätta leta hemsidor.
Ingen fara. Den här bilden är suverän.
Det är Haleys komet och jag heter ju Haley. Är det töntigt?
Nej, det är inte ett dugg töntigt.
–Gillar du Richard Pryor? –Ja, han är bäst.
Jag visste inte att du kunde göra sånt här.
Märkspråk är rätt enkelt. Det är inte direkt C++.
–Ponnyn är en rosa cowboy. –Det är en minihäst.
Mycket häftigare.
–Jon Volpi ringer. –Okej, Shep.
Det här är grymt. Grymt. Det är...grymt.
–Är du beredd? –Ja, varsågod.
"Ett så här stort spel kan inte stressas fram."
"Ataris och mitt samarbete kommer att ge"–
–"en uppslukande spelupplevelse som spelarna förtjänar."
"Jag uppskattar Ataris intresse och ser fram emot fortsatt arbete."
"Så jag har ingen lust att skalpera Gavin Green, slita ut hans hjärna"–
–"och skita i hans urholkade skalle."
Ja! Jag tycker att vi skickar det.
Förutom det där sista.
Jag vet att det är svårt att smälta men du är duktig på det du gör.
Låt inte det aset ta ifrån dig det. Han är en parasit medan du skapar.
Du skapar nåt ur intet och jag har alltid beundrat dig för det.
–Dåligt läge, men jag måste pissa. –Herregud, jag med.
Vi förstår, Jon, men våra ledningar är stockade och enligt kontraktet...
Vi följer kontraktet, men det står inget specifikt gällande expansioner.
Shep Gramaticus här. Om det handlar om pengar så kan vi prata om det.
Bandbredden på marknaden är begränsad så vi har inte så det blir över.
–Vi går med på en prisändring. –Svara ärligt. Vad kostar det?
Ni verkar inte förstå. Det finns ingen mer bandbredd åt er. Nånsin.
Behöver ni nåt annat så kan ni prata med Barry Schnellham.
–Är vi en leverantör utan bandbredd? –Kunderna lämnar oss redan.
–Får de göra så här? –Varför fryser de ut oss?
De tänker själv bli leverantör.
Vi måste göra rättssak av det. De får inte välja och vraka så här.
–Är det här att dricka ensam? –Ja, faktiskt.
Ser du den? Månen.
Titta ut genom fönstret.
Nej. Jag tror att kullen skymmer den.
Vad synd. Den är så vacker härifrån.
Du missade månen.
Nåväl.
Sydostasien i dag. Ananas, citrongräs och mynta.
Dröj kvar en stund, Tanya.
Vi har ändrat lite.
Helt allvarligt. Ur husbilen och rakt genom skogen.
I bara mässingen, spelades på banjo. Jag skojar inte. Det är helt sant.
Hej, Tanya! Jag bara bekantar mig med trögskallarna här.
Kul att ses igen, John. Ska vi sätta igång?
Här är våra kortsiktiga mål. De går så klart att omformulera.
Vi vill ha en produkt att leverera inom några veckor.
Vet du vad du vill ha?
Text: Magnus Öberg www.sdimedia.com